In on jim je rekel: »Tudi jaz vam ne povem, s kakšno oblastjo to delam.« (Mt 21, 27)
![](https://static.wixstatic.com/media/183109_54c1b4bf35c94820a13c15c7fe751d9e~mv2.jpg/v1/fill/w_301,h_360,al_c,q_80,enc_auto/183109_54c1b4bf35c94820a13c15c7fe751d9e~mv2.jpg)
Če hočem Boga ignorirati mi on to dovoljuje in molči. Spoštuje sebe in mene. Ko ne priznavam resnice, ki jo poznam, se upiram duhu: Božjemu in svojemu. Srcu sicer ne morem lagati, zato se zakrknem. Bog po Kristusu ostaja do mene usmiljen. Pomeni, da me ne obsoja. Moje dostojanstvo je v tem, da imam svobodo, da lahko resnico Boga in sebe tudi zavrnem. S tem uničujem svojo svobodo in svojo resnico. Iz osebe postajam predmet. Bog molči. A moja drama smrti je tudi Božja. S križem odgovori na moj molk in ignoriranje. Beseda umre, če ni slišana. Umolkne in nas s tem poziva, naj mu odgovorimo. On je naš sogovornik. Mi smo odgovor, ki mu ga damo. To je nas cilj: odgovoriti. Vse okoliščine in stvari so le sredstvo za to. Zato je tako pomembno, da jih uporabljamo toliko, kolikor nam pomagajo k resničnemu cilju: odgovoriti Bogu v svojem odnosu do bratov in sester. Spreobrniti se. Danes in tukaj. Vsak dan znova.
Comments